Видання зазначає, що події в Курській області схожі на дії Ізраїлю у війні Судного дня 1973 року. У цій війні Ізраїль із самого початку заскочили зненацька вторгненням як із півночі, так і з півдня у єврейське свято Йом-Кіпур (День спокути, або Судний день). Із Голанських висот його атакували сирійці, а з боку Синайської пустелі – єгиптяни. Араби досягли значного прогресу у своїй кампанії, ідеться в публікації. Після кількох днів великих втрат Ізраїль почав приходити до тями і зупинив наступ загарбників. Але щоб переламати перебіг війни, йому треба було діяти рішуче. Було задумано стратегію перетину Суецького каналу і перенесення бою в Єгипет.
Під сильним артилерійським вогнем, а також під бомбардуваннями й обстрілами єгипетських літаків війська генерала Аріеля Шарона перетнули кордон і почали вторгатися в Єгипет. Коли їхній план почав працювати, єгиптяни й міжнародна спільнота запанікували. Ізраїльтянам удалося знищити єгипетську Третю армію, оскільки вони відрізали її шляхи постачання і наблизилися до Суецу, розповіли в The Hill.
У Росії розширення війни до Бєлгорода повторює ранні успіхи ізраїльтян у війні Судного дня, вважає видання. Росіяни не дуже добре справляються з динамічними змінами на полі бою, і їм важко відбиватися від "креативного нового підходу" високо вмотивованих українських солдатів, ідеться у статті. Для зміни перебігу війни може бути досить перенести бойові дії вглиб Росії, як це зробили ізраїльтяни, перейшовши Суецький канал, пише The Hill.
Якщо успішний український наступ змусить нелегітимного президента РФ сісти за стіл переговорів, це проб'є "путінський ореол непереможності", зазначають у статті, хоча імідж Путіна і так постраждав через його кампанію проти України, яка затягнулася.
"Хай яким буде результат, український наступ – це сміливий крок, який, як демонструє історія, може бути дуже ефективним, коли йдеться про битву з ворогом і зведення нанівець його стратегії й воєнних досягнень", – пише The Hill.