Видання пише, що підготовка до прориву в Курську область була "огорнута таємницею", зокрема для українських військових, які згодом брали участь в операції – про неї вони іноді дізнавалися вже тоді, коли все було "в розпалі".
Перед початком активної фази операції Сили оборони України за допомогою безпілотників знищили російські склади боєприпасів і палива, системи спостереження (зокрема на прикордонному посту), виводили з ладу енергетичні об'єкти в Курській області.
Окремо рейди на російську територію для визначення "слабких місць" ворога проводили за підтримки української розвідки члени "антикремлівського воєнізованого угруповання" (ймовірно, ідеться про російських добровольців із таких підрозділів, як легіон "Свобода Росії" і "Російський добровольчий корпус").
Військових, яких мали використовувати для операції в Курській області, доставляли з підрозділів по всій країні, після чого вони "розчинилися в лісах і селах біля кордону". Наприклад, артилеристів із гаубицями М777, які приблизно о 3.00 6 серпня розпочали артобстріл російської території, відвели з лінії фронту на півдні.
Попереду українських механізованих підрозділів кордон перейшли підрозділи радіоелектронної боротьби, вони завадили російським військам визначати українські позиції і перехоплювати їхні повідомлення, тому коли почався великий наступ, росіяни виявили, що їхні безпілотники і системи зв'язку не працюють.
Атаку ЗСУ в Курській області очолювали оснащені західною бронетехнікою (американські Stryker і німецькі Marder) 80-та й 82-га десантно-штурмові бригади. Особливого опору українські війська не зустріли і за кілька годин просунулися на кілометри, обминаючи населені пункти й не атакуючи їх "в лоб".
Українські дрони з вибухівкою скерували на глибину до 10 км углиб російської оборони й уражали там ворожі бліндажі, техніку, укріплення і солдатів, зазначає американське видання.
У курскій операції спрацював фактор раптовості, і російські військові, яких було чимало, але вони були розрізнені, ховалися в лісопосадках, чинячи "локальний опір".
У процесі воєнної операції українців російські військові здавалися в полон десятками.
За деякий час росіяни почали організовувати більш гідний опір. Зокрема, використовували дрони-камікадзе "Ланцет" й планувальні авіабомби. Водночас колони військових, скеровані назустріч українським військам, виявилися зручною метою для РСЗВ HIMARS.
The Wall Street Journal зазначає, що за дев'ять днів операції в РФ українська армія втратила "десятки" одиниць бронетехніки і частину людей, але ці втрати виявилися "набагато нижчими", ніж під час спроби контрнаступу у 2023 році.
Видання публікує оцінки західних експертів, згідно з якими Україна скерувала до Курської області до 6 тис. бійців, іще до 4 тис. військовослужбовців виконували допоміжні завдання в Сумській області біля кордону з Курською областю РФ.
Джерело видання стверджує, що у відповідь РФ вивела з "менш важливих районів фронту" приблизно 5 тис. військовослужбовців, але для відвоювання території РФ, що контролюють українці, їм знадобиться понад 20 тис. "належним чином навчених військовослужбовців".